Min far var landmand.
Ligesom alle andre dengang.
Men før det var han noget andet.
- Du kommer for stejlt op. - Jeg har styr på det.
Krydser The Straights.
Systemet lukkes ned, Cooper.
- Det hele lukkes ned. - Nej, slå det til!
Far?
Undskyld, Murph. Gå i seng igen.
Jeg troede, at du var spøgelset.
- Spøgelser findes ikke, skat. - Bedstefar siger, at de gør.
Det er måske, fordi bedstefar er tæt på selv at være et.
- Gå nu i seng igen. - Drømte du om styrtet?
Skrub nu tilbage i seng, Murph.
Hveden var visnet.
Plantepesten kom, og vi måtte brænde den.
Vi havde stadig majs. Vi havde hektarvis af majs.
Men mest af alt havde vi støv.
Jeg kan ikke beskrive det.
Luften var hele tiden fuld af støv.
Vi bar sommetider små stofstrimler over næsen og munden -
- så vi ikke ville indånde så meget af det.
Når vi dækkede bord, vendte vi altid tallerkener, glas og kopper omvendt.
Få nu fart på! Skynd dig, Murph!
Tom, klokken 16.00, du og jeg i laden. Grundkursus i herbicidresistens.
- Forstået? - Javel.
Ikke ved bordet, Murph.
Far, kan du reparere den her?
- Hvad er sket med mit landingsfartøj? - Det var ikke mig.
- Var det dit spøgelse? - Det skubber bøger ned fra reolen.
- Spøgelser findes ikke, fjols. - Det hedder en poltergejst.
- Far, sig det til hende. - Det er ikke særlig videnskabeligt.
Du sagde, at videnskab handler om at erkende det, vi ikke ved.
Pas på vores ting.
Coop.
Godt, Murph. Vil du tale om videnskab?
Sig ikke bare, at du er bange for et spøgelse. Gå mere i dybden.
Du må analysere fakta og afgøre hvordan og hvorfor -
- og så præsentere din konklusion. Er det en aftale?
Ja.
- Hav en god dag i skolen. - Vent lidt.
Forældresamtale. Forældre, ikke bedsteforældre.
Tag det roligt, turbo.
Det er ikke en støvstorm.
- Nelson brænder alle sine afgrøder. - Plantepest?
De siger, at det er den sidste okrahøst.
Nogensinde.
Han skulle have plantet majs ligesom os andre.
Vær nu sød mod miss Hanley. Hun er single.
Hvad skal det betyde?
Genbefolkningen af Jorden. Gør din del af arbejdet, unge mand.
Bland dig udenom ... gamle mand.
Okay, Murph. Sæt den i andet gear.
Tredje.
- Find et gear, fjols. - Hold mund, Tom!
- Hvad har du gjort, Murph? - Ikke noget. Vi punkterede bare.
- Murphys lov. - Hold mund!
- Tag reservehjulet. - Det er reservehjulet.
Find lappegrejet.
- Hvordan skal jeg lappe det herude? - Det må du finde ud af.
Jeg vil ikke altid være her.
Hvad er der, Murph?
Hvorfor opkaldte du og mor mig efter noget slemt?
- Det gjorde vi ikke. - Murphys lov?
Murphys lov betyder ikke, at noget slemt vil ske.
Det betyder, at alt, hvad der kan ske, vil ske.
Og det lød godt i vores ører.
Ind med dig. Lad os komme af sted.
Hvad med det flade dæk?
Det er en indisk drone. Solcellerne kan forsyne en hel gård med strøm.
Tag rattet, Tom.
Kør, kør!
Sigt direkte mod den.
Hurtigere, Tom. Jeg mister signalet.
Bliv ved med at sigte.
Sådan.
Godt, Tom.
Far?
Jeg har den næsten. Du må ikke stoppe.
Far!
Du sagde, at jeg skulle fortsætte.
Det besvarer det gamle "hvis jeg bad dig køre ud over en skrænt"-spørgsmål.
- Vi mistede den. - Nej, vi gjorde ej.
Vil du prøve?
Lad os sætte den ned lige der ved kanten af reservoiret.
Flot klaret.
Hvor længe har den mon været deroppe?
Delhis kontrolcenter blev lukket for ti år siden ligesom vores.
Så i ti år?
- Hvorfor fløj den så lavt? - Det ved jeg ikke.
Måske fik den solstik, eller også ledte den efter noget.
- Hvad? - Giv mig en flad skruetrækker.
Måske en slags signal? Jeg ved det ikke.
Hvad vil du gøre med den?
Jeg vil give den noget socialt ansvarligt at lave.
- Som at køre en mejetærsker. - Kan vi ikke bare slippe den fri?
Den gjorde ikke nogen ondt.
Den må lære at tilpasse sig, Murph. Ligesom alle os andre.
- Hvordan foregår det? Skal I med? - Jeg har time.
Hende her ... skal vente.
- Hvad har du gjort? - De fortæller dig om det.
- Vil jeg blive vred? - Ikke på mig.
- Men prøv at lade være. - Slap af.
Jeg har styr på det.
- Du kommer for sent, Coop. - Ja, vi punkterede.
Og jeg formoder, at I måtte forbi den asiatiske jagerflybutik.
Det er faktisk en overvågningsdrone.
Med fremragende solceller. Den er indisk.
Tag plads.
Vi har fået Toms testresultater.
Han bliver en fremragende landmand.
Ja, han har anlæg for det. Hvad med universitetet?
De optager kun en håndfuld. De har ikke ressourcer nok ...
Hvor forsvinder mine skattepenge hen? Der er intet militær længere.
De går ikke til universitetet. Du må være realistisk, Coop.
Udelukker du universitetet for min søn nu?
- Knægten er 15 år. - Toms resultat er bare ikke godt nok.
Hvad er din livvidde? 81?
- Og en skridtlængde på 84? - Jeg ved ikke, hvor du vil hen.
Det kræver to tal at måle din røv, men kun ét at måle min søns fremtid?
Hold nu op. Du er en veluddannet mand, Coop.
- Du er uddannet pilot. - Og ingeniør.
Lige nu har vi ikke brug for flere ingeniører.
Vi løb ikke tør for fjernsyn og fly. Vi løb tør for mad.
Verden har brug for landmænd. Dygtige landmænd ligesom dig og Tom.
Landmænd uden uddannelse.
Vi er en generation af forvaltere. Det er begyndt at blive bedre.
- Måske bliver dine børnebørn ... - Er vi færdige?
Nej.
Miss Hanley er her for at tale om Murph.
Murph er en virkelig kvik pige, men hun har haft lidt problemer.
Hun viste denne til de andre elever. Afsnittet om månelandingerne.
Det er en af mine gamle lærebøger.
Hun har altid syntes godt om billederne.
Vi har erstattet de gamle føderale lærebøger med rettede udgaver.
Man forfalskede Apollo-missionerne for at ruinere Sovjetunionen.
Tror du ikke på, at vi fløj til Månen?
Jeg tror på, at det var glimrende propaganda.
Sovjet ruinerede sig selv ved at bruge ressourcer på ubrugelige maskiner.
Hvis vi ikke vil gentage det 20. århundredes overforbrug og ødselhed -
- må vi undervise vores børn i denne planet, ikke i at forlade den.
En af de ubrugelige maskiner, man lavede, hed en MR-scanner.
Havde vi nogen, kunne lægerne have fundet cysten i min kones hjerne -
- før hun døde i stedet for bagefter.
Så ville hun have hørt på det her i stedet for mig.
Det ville have været godt, for hun var altid den rolige af os.
Din kones død gør mig ondt, mr. Cooper.
Men Murph kom op at slås på grund af det her Apollo-sludder.
Så vi vil gerne høre dine idéer til håndtering af hendes adfærd.
Der er kamp i morgen aften.
Hun gennemgår en baseballfase.
Hendes yndlingshold spiller. Der vil være slik og sodavand ...
Jeg tror, at jeg tager hende med til den.
Hvordan gik det?
- Jeg fik dig bortvist. - Hvad?
- Cooper. - Cooper her.
Coop, de mejetærskere, du ombyggede, er gået amok.
Genindstil styreenhederne.
Det har jeg gjort. Du bør komme og se.
En efter en er de kørt fra markerne og herhen.
Noget forstyrrer kompasset.
Magnetisme eller sådan noget.
Det er ikke nogle særlige bøger.
Jeg har arbejdet på det, som du sagde.
- Jeg har talt tomrummene. - Hvorfor?
Måske prøver spøgelset at kommunikere. Jeg forsøger med morse.
- Morse? - Ja.
- Prikker og streger. - Jeg ved, hvad morsekode er.
Jeg tror bare ikke, at din bogreol prøver at tale med dig.
Jeg måtte justere kompasser og gps til at kompensere for anomalien.
- Og hvad skyldes den? - Det ved jeg ikke.
Hvis huset var bygget på magnetisk malm -
- ville dette være sket, første gang vi startede traktoren.
Jeg hører, at dit møde på skolen ikke gik så godt.
Hørte du det?
Det er, som om vi har glemt, hvem vi er, Donald.
Opdagelsesrejsende og pionerer, ikke forvaltere.
Da jeg var barn, føltes det, som om de lavede noget nyt hver eneste dag.
En eller anden dims eller en idé. Som om det var jul hver dag.
Men seks milliarder mennesker ... Prøv bare at forestille dig det.
Hver og en af dem ville have det hele.
Denne verden er ikke så slem.
Og Tom skal nok klare sig. Det er dig, der ikke hører til.
Du er født 40 år for sent eller 40 år for tidligt.
Min datter vidste det. Gud velsigne hende.
Og dine børn ved det. Især Murph.
Tidligere kiggede vi op på himlen og funderede -
- over vores plads blandt stjernerne.
Nu kigger vi bare nedad og bekymrer os om vores plads i støvet.
Cooper, du var dygtig til noget -
- men du fik aldrig chancen til at gøre noget med det.
Det gør mig ondt.
Man forventede ikke, at jorden, der gav en mad -
- ville vende sig fjendtligt mod en og ødelægge en.
I april ... Den 15. april, tror jeg.
Det skete omkring 13.30, da den kom ned fra toppen af bjergkløften.
Da jeg var ung, havde vi rigtige baseballspillere. Hvem er de drog?
Da jeg var ung, havde folk for travlt med at kæmpe om maden til at spille.
Det er unaturligt at spise popcorn til en kamp. Jeg vil have en hotdog.
Skolen siger, at du skal følge i mine fodspor. Jeg synes, at det er skønt.
- Synes du, at det er skønt? - Du hader landbrug, far.
- Det har bedstefar sagt. - Nå, har han det?
- Det afgørende er, hvad du synes. - Jeg kan godt lide det, du laver.
Jeg kan godt lide vores gård.
Du bliver god til det.
Lad os komme væk.
Det er en ordentlig en.
Lad os tage vores masker på.
Tom? Murph? Er de på?
Murph og Tom, har I lukket jeres vinduer?
Murph!
Spøgelset.
Tag din pude. Du sover hos Tom.
Det er ikke et spøgelse.
Det er tyngdekraften.
Jeg sætter Tom af og kører ind til byen.
Fejer du det op, når du er færdig med at bede til det?
Det er ikke morse, Murph. Det er binære tal.
En tyk er 1, en tynd er 0.
Koordinater.
Nej.
Her.
33.
Der.
- Jeg vil ikke gå glip af det. - Bedstefar er tilbage om nogle timer.
Men du ved ikke, hvad du vil finde.
Og det er derfor, jeg ikke kan tage dig med.
Murph?
Bedstefar er snart hjemme. Sig, at jeg kalder ham over radioen.
Hvad laver du? Synes du, at det er morsomt?
Det er min fortjeneste, at du er her.
Gør dig nyttig.
Murph?
Jeg tror, at vi er ved vejs ende.
- Tog du ikke boltsaksen med? - Godt, min pige.
- Træd væk fra hegnet! - Skyd ikke. Jeg er ikke bevæbnet.
Min datter er i bilen.
Vær ikke bange.
- Hvordan fandt du herhen? - Hvor er min datter?
Koordinaterne var markeret på dit kort.
- Hvor har du dem fra? - Hvor er min datter?!
Få mig ikke til at skyde dig igen. Sæt dig!
Tror du stadig, du er marineinfanterist?
Marineinfanterister findes ikke længere.
Jeg har fodtudser som dig til at slå min græsplæne.
- Hvor fandt du koordinaterne? - Men du ligner ikke en plæneklipper.
Jeg vil ombygge dig til en overkvalificeret støvsuger.
Nej, du vil ej.
TARS, træk dig tilbage, tak.
Det er risikabelt at bruge tidligere militærrobotter.
De er gamle, og deres styreenheder er uberegnelige.
Det var, hvad staten kunne undvære.
- Hvem er du? - Dr. Brand.
Jeg kendte engang en dr. Brand. Han var professor.
- Hvorfor tror du ikke, at jeg er det? - Han var heller ikke lige så køn.
Dr. Brand, jeg aner ikke, hvad der foregår.
Jeg frygter for min datter og vil have hende hos mig.
Hvis jeg får det, fortæller jeg alt, hvad I vil vide.
Saml gruppen og pigen i mødelokalet.
Din datter har det fint. Kvik pige.
Hun må have en meget klog mor.
Det er tydeligt, at I ikke vil have gæster.
Hvorfor lader I os ikke bare køre væk?
- Så enkelt er det ikke. - Jo, det er.
Jeg ved ikke noget om jer. Jeg ved ikke noget om stedet.
Jo, du gør.
Far!
Hej, Cooper.
Professor Brand.
Fortæl mig, hvordan I fandt dette anlæg.
Det var et tilfælde. Vi snublede over det, da vi ledte ...
Dette er verdens mest velbevarede hemmelighed.
Ingen snubler herind. Ingen snubler ud herfra.
Cooper, jeg beder dig være samarbejdsvillig.
Det er svært at forklare.
- En anomali gav os koordinaterne. - Hvilken anomali?
Jeg vil ikke sige overnaturlig, men den var ikke videnskabelig.
Du må være mere præcis ... lige nu.
Det var tyngdekraften.
Hvilken form for tyngdeanomali? Hvorhenne?
Det glæder mig, at tyngdekraften begejstrer dig.
Men du får ingen svar, før I giver mig nogle garantier.
- Garantier? - Ja.
Om at vi kommer væk herfra. Og jeg mener ikke i et bagagerum.
- Ved du ikke, hvem vi er, Coop? - Nej, det gør jeg ikke.
Du kender min far, professor Brand. Vi er NASA.
- NASA? - Samme NASA, som du fløj for.
Jeg hørte, at I blev lukket, fordi I nægtede at bombe sultende mennesker.
Da de indså, at drab ikke var løsningen, ville de have os tilbage.
- I al hemmelighed. - Hvorfor det?
Offentligheden ville ikke tillade at bruge penge på udforskning af rummet.
Ikke når man kæmper for at få mad på bordet.
Plantepest. Hvede for syv år siden. Okra i år.
- Nu er der kun majs tilbage. - Og vi dyrker mere end nogensinde.
Men ligesom kartoflerne i Irland og hveden under Dust Bowl-tørken ...
... vil majsen dø.
Snart.
Vi finder en udvej, professor. Det har vi altid gjort.
Drevet af den urokkelige tro på, at Jorden er vores.
Ikke kun vores, nej. Men den er vores hjem.
Jordens atmosfære består af 80 procent kvælstof.
Vi forbruger ikke engang kvælstof. Det gør plantepest.
Og efterhånden som den trives, vil luften indeholde mindre og mindre ilt.
De sidste sultende mennesker vil blive de første, der bliver kvalt.
Og din datters generation ...
... vil blive den sidste på Jorden.
Murph er lidt træt. Må hun tage en lur på mit kontor?
Ja. Tak.
Nu må du fortælle mig om jeres plan for at redde verden.
Det er ikke meningen, at vi skal redde verden. Vi skal forlade den.
Rangere.
De sidste dele af vores eneste fartøj i kredsløb, Endurance.
Vores sidste ekspedition.
Har I sendt folk ud for at lede efter et nyt hjem?
Lazarus-missionerne.
- Det lyder muntert. - Lazarus vendte tilbage fra de døde.
Ja, men han måtte dø først.
Der er ikke en eneste beboelig planet i vores solsystem -
- og nærmeste stjerne er over tusind år væk. Nyttesløst er ikke dækkende.
- Hvor sendte I dem hen? - Cooper ...
Jeg kan kun fortælle dig mere, hvis du indvilger i at være fartøjets pilot.
- Du er vores bedste pilot. - Jeg forlod knap nok stratosfæren.
Dette hold har aldrig forladt simulatoren.
Vi har brug for en pilot, og dette er missionen, du blev uddannet til.
Uden at vide det?
For en time siden vidste I ikke, jeg levede. I ville alligevel flyve.
Vi havde intet valg. Men noget sendte dig herhen.
- De valgte dig. - Hvem er "de"?
- Hvor længe skulle jeg være væk? - Det er svært at vide. Flere år.
- Jeg har børn, professor. - Rejs derud, og red dem.
Hvem er "de"?
Vi begyndte at opdage tyngdeanomalier for næsten 50 år siden.
Mest små forstyrrelser på vores instrumenter i den øvre atmosfære.
Jeg tror faktisk, at du selv oplevede det.
Ja, over The Straights.
Mit styrt. Noget aktiverede fly-by-wire-systemet.
Netop.
Men af alle disse anomalier er denne den mest betydningsfulde.
I nærheden af Saturn.
En forstyrrelse i rumtiden.
- Er det et ormehul? - Det dukkede op for 48 år siden.
Og hvor fører det hen?
Til en anden galakse.
Ormehuller forekommer ikke naturligt.
- Nogen placerede det der. - "De"?
Og hvem de end er, lader det til, de passer på os.
Ormehullet muliggør rejser til andre stjerner.
Det kom, da vi havde brug for det.
De har givet os adgang til potentielt beboelige verdener.
- 12, ifølge vores første sonder. - Har I sendt sonder ind i det?
Vi har sendt mennesker ind i det. For ti år siden.
Lazarus-missionerne.
12 mulige verdener, 12 ranger-opsendelser -
- med de modigste mennesker, der nogensinde har levet -
- anført af den bemærkelsesværdige dr. Mann.
Hver landingskapsel kan opretholde liv i to år.
Men ved hjælp af dvale -
- kan de observere organiske stoffer i mere end et årti.
De skulle vurdere deres verdener -
- og hvis der var potentiale, kunne de sende et signal -
- tage den lange lur og vente på redning.
- Og hvis verden ikke var lovende? - Deraf modet.
I har ikke ressourcer nok til at besøge alle 12.
Nej.
Dataoverførslen gennem ormehullet er rudimentær.
Binære udslag på årlig basis giver os en anelse om verdener med potentiale.
- Og et system virker lovende. - Et? Er det ikke en spinkel chance?
Et system med tre mulige verdener? Det er ikke en spinkel chance.
Så hvis vi finder et hjem ...
- Hvad så? - Det er den spinkle chance.
Der er en plan A og en plan B.
Bemærkede du noget usædvanligt ved opsendelseskammeret?
Hele anlægget er en centrifuge.
- En slags fartøj. En rumstation? - Begge dele. Plan A.
Hvordan får I det i luften?
De første tyngdeanomalier forandrede alt.
Pludselig vidste vi, at det var muligt at kontrollere tyngdekraften.
Jeg begyndte at arbejde på en teori, og vi begyndte at bygge denne station.
- Men I har ikke løst det endnu. - Derfor er der en plan B.
Problemet er tyngdekraften.
Hvordan får man et levedygtigt antal mennesker derud? Dette er én måde.
Plan B: en befolkningsbombe.
Over 5000 befrugtede æg med en vægt på knap 900 kilo.
- Hvordan vil I få dem udviklet? - Kunstig livmoder til de første ti.
Derefter en eksponentiel tilvækst ved hjælp af surrogatmødre.
I løbet af 30 år kan vi have en koloni på flere hundrede.
Det besværlige ved kolonisering er genetisk variation.
Det sørger denne for.
Men hvad med menneskene her? Opgiver I dem bare?
Mine børn?
Det er derfor, plan A er meget sjovere.
- Hvor langt er du kommet? - Jeg er der næsten.
Beder du mig om at risikere alt for et "næsten"?
Jeg beder dig om at stole på mig.
Find et nyt hjem til os. Og når du kommer tilbage -
- vil jeg have løst gravitationsproblemet.
Det har du mit ord på.
Gå væk!
- Murph ... - Gå! Hvis du vil rejse, så gå!
Denne verden har aldrig været nok for dig, vel?
Fordi jeg føler, at jeg er født til at rejse derud?
Og fordi det pirrer mig?
- Nej, det gør det ikke forkert. - Det gør det måske.
Stol ikke på det rette, hvis det gøres af den forkerte årsag.
Årsagen er grundlaget.
Og grundlaget er solidt.
Vi landmænd sidder her hvert år, når regnen udebliver -
- og siger: "Næste år."
Næste år vil ikke redde os, og det vil det følgende heller ikke.
Denne verden er dyrebar, men den har længe bedt os om at rejse.
Menneskeheden blev født på Jorden, men den skulle aldrig dø her.
Tom skal nok klare sig, men du må komme overens med Murph.
Det skal jeg nok.
Uden at give hende løfter, som du ikke ved, om du kan holde.
Du er nødt til at tale med mig, Murph.
Vi må løse det her, inden jeg rejser.
Jeg vil lade det være uløst, så du er nødt til at blive.
Da vi fik jer børn, sagde din mor noget, som jeg aldrig helt forstod.
Hun sagde: "Nu er vi her kun for at blive vores børns minder."
Nu tror jeg, at jeg forstår, hvad hun mente.
Som far eller mor er man sine børns fremtids spøgelse.
Du sagde, at spøgelser ikke findes.
Det er sandt, Murph.
Murph, se på mig.
Jeg kan ikke være dit spøgelse lige nu.
Jeg er nødt til at eksistere.
De valgte mig.
Du så, at de valgte mig. Det var dig, der førte mig til dem.
Det er præcis derfor, du ikke må rejse.
Jeg afkodede beskeden.
Ét ord. Ved du, hvad det er?
"Bliv." Der står "bliv", far.
Du tror ikke på mig.
Se bøgerne! Se her. Der står "bliv".
Du hører ikke på mig. Der står "bliv"!
- Jeg kommer tilbage. - Hvornår?
Et til dig, et til mig.
Når jeg ligger i hypersøvn eller rejser med lysets hastighed -
- eller nærmer mig et sort hul -
- vil tiden ændre sig for mig. Den vil gå langsommere.
Når vi kommer tilbage, skal vi sammenligne.
- Vil tiden gå forskelligt for os? - Ja.
Når jeg kommer tilbage, vil vi måske være lige gamle, du og jeg.
Forestil dig det.
Du har ingen anelse om, hvornår du kommer tilbage.
Du har slet ingen anelse!
Tving mig ikke til at rejse på denne måde. Kom nu, Murph.
Tving mig ikke til at rejse på denne måde.
Jeg elsker dig. For altid. Hører du?
Jeg vil altid elske dig. Og jeg kommer tilbage.
Jeg kommer tilbage.
- Hvordan gik det? - Fint.
- Jeg elsker dig, Tom. - Pas på dig selv.
Pas på vores gård for mig.
- Må jeg låne din bil, mens du er væk? - Du mener din bil.
Jeg sørger for, at de kører den tilbage.
Pas på mine børn, Donald.
Start hovedmotoren. Ti sekunder ...
- Far! - Ni ...
... otte ...
... syv ... seks ...
... fem, start hovedmotoren, fire ...
... tre ... to ...
Et. Løfteraket antændt og ...
Alle motorer er okay. Indleder roll-manøvre.
Gør klar til afkastning af første trin.
Første trin.
Så er vi oppe på mach 1.
Har I det godt? Masser af slaver til min robotkoloni?
De gav ham en humorindstilling, så han ville passe ind i sin enhed.
- Det skal få os til at slappe af. - En stor, sarkastisk robot.
Sikke en fantastisk idé.
Jeg kan tænde en lampe, når jeg laver sjov.
Det ville nok hjælpe.
Så kan I også finde tilbage, når jeg har skudt jer ud ad luftslusen.
- Hvad er din humorindstilling, TARS? - 100 procent.
Kan vi sænke den til 75, tak?
Afkastning af andet trin.
- Skift til manuel kontrol. - Manuel kontrol.
Deaktiver varmesystem et, to og tre.
- Jeg overtager styringen. - Overdrages hermed.
- ADF fungerer. - Skifter.
Mindre kraft på styreraketter. Brændselscelle en, to, tre.
100 procent.
Det er svært at forlade det hele. Mine børn. Din far.
Vi kommer til at tilbringe megen tid sammen.
- Vi burde lære at tale sammen. - Og hvornår vi ikke skal.
- Jeg er bare ærlig. - Så ærlig behøver du ikke at være.
TARS, hvad er dit ærlighedsparameter?
90 procent.
Fuldkommen ærlighed er ikke altid den mest diplomatiske -
- eller sikreste kommunikationsform med emotionelle væsener.
Så siger vi 90 procent, dr. Brand.
Vi nærmer os Endurance. Vi er 12 minutter væk.
Overtager styringen.
Påbegynder indflyvning til modulport. 500 meter.
Værsgo, Doyle.
Stille og roligt, Doyle.
- Jeg har en god fornemmelse. - Før os hjem.
- Sammenkobling. - Sammenkobling fuldført.
- Godt klaret. - På med hjelmene.
Døren får ikke strøm.
Glem det.
- Cooper, du bør tage styringen. - Jeg overtager styringen.
Kontakt med ringmoduleter etableret.
Opstart.
- Er vi klar til at rotere? - Lige et øjeblik.
- Hej, CASE. - Hej, TARS.
- Okay, vi er klar. - Så gør vi det.
Roterer med 30 procent.
1 g. Hvordan har I det med tyngdekraften deromme?
Tja ...
- Romilly? Er du okay? - Ja. Bare giv mig et øjeblik.
Vi har transportsygepiller i beboelseskapslen eller kryosengene.
- Brand? - Ja.
Tag mange med.
Amelia ... pas på dig selv.
- Hils dr. Mann fra mig. - Det skal jeg nok, far.
Jeres bane ser fin ud.
Vi har udregnet, at det vil tage to år til Saturn.
Det er mange transportsygepiller.
Vil du se efter min familie?
Vi venter på jer, når I kommer tilbage.
En smule ældre, en smule klogere ... men glade for at se jer.
Gå ikke blidt ind i den gode nat.
Alderdom bør brænde og rase, når dagen rinder ud.
Ras, ras imod lysets død.
Skønt vise mænd til sidst ved, at mørket har ret -
- fordi deres ord aldrig kløvede himlen, går -
- de ikke blidt ind i den gode nat.
Ras, ras imod lysets død.
Her. Piller.
Så ensomme.
- Vi har hinanden. - Nej, jeg mener dem.
Det er en perfekt planet, og vi finder ikke en som den.
Nej, det er ikke just som at lede efter en ny lejlighed.
Menneskeheden kommer til at flyde rundt -
- i en desperat jagt efter en klippe at klamre sig fast til.
Vi må finde den klippe.
Og vores tre emner er på grænsen til det beboelige.
Laura Millers planet er den første.
Laura oprettede vores biologiprogram.
- Wolf Edmunds er her. - Fortæl mig om Edmunds.
Wolf er partikelfysiker.
Havde ingen af dem familie?
Nej, ingen bånd. Min far insisterede på det.
De vidste, at de kun havde en lille chance for at se et menneske igen.
Jeg håber, vi kan overraske tre.
- Hvad med Mann? - Dr. Mann er den bedste af os.
Han fik 11 mennesker til at følge med ham på den ensomste rejse nogensinde.
Videnskabsmænd, opdagere ... Det er det, jeg godt kan lide.
Vi står over for store farer derude. Døden, men ... ikke ondskab.
Kan naturen ikke være ond?
Nej. Frygtindgydende, skræmmende, men ikke ond.
Er en løve ond, fordi den flår en gazelle i småstykker?
Så der er kun det, vi tager med os.
Besætningen repræsenterer menneskehedens bedste sider.
- Selv mig? - Vi blev enige om 90 procent.
- Bliv ikke oppe. - Jeg kommer om lidt.
Bare husk, Coop ... Du spilder bogstavelig talt dit åndedræt.
TARS, lad os gennemgå kursen en gang til.
Otte måneder til Mars.
Derefter en omvendt slingshot-manøvre. 14 måneder til Saturn. Intet nyt.
Lad mig spørge dig om noget.
- Dr. Brand og Edmunds ... - De kan ikke høre dig.
Har dr. Brand og Edmunds et nært forhold?
Det ved jeg ikke.
Er det 90 procent eller 10 procent "det ved jeg ikke"?
Jeg har også en diskretionsindstilling, Cooper.
Men ikke noget pokerfjæs.
Hej med jer.
Far gør sig klar til at tage den lange lur.
Så jeg ville give jer en opdatering.
Jorden ser fantastisk ud herfra.
Man kan slet ikke se støvet.
Jeg håber virkelig, at I har det godt.
Jeg ved, at I får denne besked. Det forsikrede professor Brand mig om.
Husk, at jeg elsker jer.
- Er det ham? - Det tror jeg ikke, Murph.
Du må være Donald.
- Goddag, Murph. - Hvorfor kører du i min fars bil?
Han bad mig køre den hjem til din bror.
Han sendte en besked til jer.
Hun er vred på ham, fordi han rejste.
Hvis I optager beskeder, kan jeg få dem sendt til Cooper.
Murph har et lyst hoved.
Måske skulle jeg tage hende under mine vinger.
Hun gør allerede sine lærere til grin.
Måske skulle hun gøre dig til grin.
- Hvor er de nu? - På vej mod Mars.
Næste gang I hører fra Cooper, vil de være i nærheden af Saturn.
Skolen vil have, at jeg skal tage plantepatologi om. Det er surt.
Men de sagde, at jeg kan tage jordbrug på højniveau et år tidligere.
Nu må jeg gå, far. Jeg håber, at du har det godt deroppe.
Jeg beklager, Coop.
Jeg bad Murph om at sige hej, men hun er lige så stædig som sin far.
Jeg prøver igen næste gang.
Alt i orden, Rom?
Det her går mig på, Cooper. Det her ...
Nogle millimeter aluminium og så ingenting.
Millionvis af kilometer ingenting, og det vil dræbe os på få sekunder.
Nogle af verdens bedste solosejlere kan ikke svømme.
Hvis de falder over bord, er de færdige.
Vi er opdagelsesrejsende, Rom.
Det her er vores båd. Her.
- Er det fra relæstationen? - Den lå i kredsløb om ormehullet.
Det her er ormehullet, og hver gang vi kommer rundt -
- får vi billeder fra den anden side af den fremmede galakse.
- Ligesom et periskop. - Netop.
Så vi har en god fornemmelse af, hvad vi finder på den anden side.
Navigationsmæssigt.
Vi nærmer os ormehullet om cirka tre timer.
Coop, kan vi standse rotationen?
- Hvorfor? - Vi er tætte nok på til at se det.
Tak.
- Der er det! Det er ormehullet! - Lad være med at spytte, Rom.
- Det er en kugle. - Selvfølgelig.
Troede du, at det bare ville være et hul?
Nej, men alle de illustrationer, jeg har set ...
Illustrationerne skal vise, hvordan det fungerer.
Lad os sige, at man vil rejse herfra og hertil.
Men der er for langt, ikke?
Et ormehul bøjer rummet sådan her, så man kan tage en genvej ...
... gennem en højere dimension.
For at vise det, har de gjort det tredimensionale rum todimensionalt -
- hvilket gør et ormehul todimensionalt: en cirkel.
Hvad er en tredimensional cirkel?
- En kugle. - Præcis. Et kugleformet hul.
Men hvem placerede det der? Hvem skal vi takke?
Jeg takker ikke nogen, før vi kommer helskindede herfra.
- Er der et trick, Doyle? - Det er der ingen, der ved.
De andre klarede det, ikke?
I hvert fald nogle af dem.
Er I klar til at sige farvel til vores solsystem?
Til vores galakse.
Så gør vi det.
Instrumenterne virker ikke. Vi passerer gennem hyperrummet.
Det er rummet hinsides vores tre dimensioner. Vi kan bare observere.
Hvad er det?
- Jeg tror, at det er dem. - De forvrænger rumtiden.
Nej!
Hvad var det?
Det første håndtryk.
Vi er ...
Vi er fremme.
Vi har modtaget de mistede transmissioner.
Relæstationen på denne side havde gemt dem.
Årevis af basale data. Ingen store overraskelser.
Både Millers og dr. Manns sted har fortsat sendt opadvendte tommelfingre.
- Edmunds' gik ned for tre år siden. - En senderfejl?
Måske. Signalet var positivt, indtil det forsvandt.
Men Millers ser stadig god ud, ikke? For vi nærmer os hurtigt.
Men der er én komplikation.
Planeten ligger meget tættere på Gargantua, end vi troede.
- Gargantua? - Det kalder vi det sorte hul.
Millers og Manns planeter er i kredsløb om det.
Og Millers ligger lige ved begivenhedshorisonten?
En landing bringer os faretruende nær, og gravitationen er enorm.
Jeg kan sænke farten om den neutronstjerne.
Nej, det er ikke det. Det er tiden.
Planetens gravitation vil gøre vores tid langsommere i forhold til Jordens.
Hvor slemt?
Hver time, vi tilbringer på den planet, vil svare til ...
... syv år på Jorden.
- Åh gud. - Relativitetsteorien, folkens.
Vi kan ikke bare lande der uden ...
Cooper, vi har en mission.
Ja, og plan A er at finde en planet til dem, som lever på Jorden nu.
Tænk ikke bare på din familie. Du må tænke større.
Jeg tænker på min familie og millioner af andre familier.
Plan A fungerer ikke, hvis Jordens befolkning er død, når vi er færdige.
Nej, det gør den ikke. Det er derfor, vi har en plan B.
Cooper har ret.
Vi må betragte tid som en ressource. Det vil koste os at lande.
Dr. Manns data er lovende, men det er en rejse på flere måneder.
Og Edmunds' planet er endnu længere væk.
Millers sparsomme rapporter virker lovende. Vand, organiske stoffer ...
- Det finder man ikke hver dag. - Nej.
Og tænk på, hvor mange ressourcer rejsen tilbage hertil ville koste.
Hvor langt fra Millers planet skal vi være for at undgå tidsforskydningen?
- Bare væk fra tærsklen. - Her, lige uden for Millers planet.
Her er Gargantua. Her er Millers planet.
I stedet for at sende Endurance i kredsløb om planeten -
- hvilket ville spare brændstof, men koste megen tid -
- kunne vi lægge os i en større bane om Gargantua, parallelt med planeten -
- men uden for tidsforskydningen.
Vi tager rangeren ned, henter Miller og prøverne -
- og kommer tilbage og analyserer.
Vi mister lidt brændstof, men vi sparer tid.
- Det kunne fungere. - Godt.
Der bliver ikke tid til spas og snak. Altså skal TARS blive her.
CASE, du kommer med mig. En til kan blive her.
Hvis vi taler om et par år, kunne jeg forske i gravitationen.
Observationer fra ormehullet er guld værd.
TARS, beregn en bane om Gargantua. Spar på brændstoffet.
Men sørg for, at vi holder afstand til Millers planet.
Jeg ville aldrig efterlade dig ... dr. Brand.
- Er du klar, CASE? - Jep.
- Du siger ikke så meget. - TARS taler rigeligt for os begge.
Frakobling.
- Romilly, læser du de værdier? - Det er utroligt.
Det er bogstavelig talt et mørkets hjerte.
Hvis vi bare kunne se den kollapsede stjerne derinde -
- singulariteten, kunne vi løse gravitationsproblemet.
- Kan vi slet ikke aflæse noget? - Intet undslipper horisonten.
Ikke engang lys.
- Svaret er der, men det kan ikke ses. - Der er Millers planet.
Farvel, Ranger.
Det er for hurtigt til indflyvning. Skal vi bruge bremseraketterne?
Nej. Jeg vil udnytte rangerens aerodynamik for at spare brændstof.
- Luftbremse? - Vi vil hurtigt ned, ikke?
Vi vil helskindede derned.
- Hold fast. - Brand og Doyle, gør jer klar.
- Vi bør sagtne farten! - Hænderne væk.
Mit eneste styrt skyldtes, at en maskine sagtnede farten.
- Lidt forsigtighed ... - ... kan slå dig ihjel.
Det går for hurtigt!
- Skal jeg afbryde tilbagekoblingen? - Nej, jeg skal føle luften.
Nu sker det.
Der er kun vand!
- Livets kilde. - 1200 meter.
- Har vi senderens position? - Ja.
- Kan du styre? - Jeg må tage lidt af farten.
Jeg flyver ned i en spiral. Hold fast, alle sammen!
700.
På mit signal, CASE.
500 meter.
Fyr!
- Meget elegant. - Nej, men meget effektivt.
Hvad venter I på? Kom så! Fart på!
Syv år per time her. Lad os bruge tiden fornuftigt.
Denne vej.
Cirka 200 meter.
Tyngdekraften er strid.
Har du svævet omkring i rummet for længe?
1,3 gange Jordens tyngdekraft.
Kom nu.
- Her er ikke noget. - Det burde være lige her.
Hvis signalet kommer herfra, så ...
Hendes sender.
Vragdele. Hvor er resten?
Mod bjergene!
Det er ikke bjerge.
Det er bølger.
Åh nej.
Den der bevæger sig væk fra os.
Vi må have optageren.
Brand og Doyle, tilbage til rangeren nu!
Vi tager ikke herfra uden hendes data.
Kom tilbage nu! Vi har ikke tid!
Den anden bølge kommer!
- Jeg har den. - Se at komme tilbage til rangeren nu!
Brand, kom tilbage nu!
Nej, Cooper. Tag af sted. Jeg kan ikke nå det.
CASE, hent hende.
- Tag af sted! - Rejs dig, Brand.
Kom så!
- Jeg klarer det ikke! - Jo, du gør.
CASE har hende. Kom tilbage, Doyle!
Kom nu!
Hen til lugen!
Kom så!
Manuel styring af den indre luge!
Cooper! Vent!
Motorerne er fulde af vand! Jeg er nødt til at slukke!
Hold fast!
- CASE, hvad er problemet? - Vand i motorerne. Lad det løbe ud.
For helvede!
- Jeg sagde, du skulle efterlade mig! - Og jeg bad dig komme tilbage!
- En af os tænkte på missionen! - Du tænkte på at komme hjem!
- Jeg prøvede at gøre det rette! - Vil du sige det til Doyle?
- CASE, hvor lang tid? - 45 minutter til en time.
Livets kilde, hva'? Hvad vil det koste os, Brand?
Lang tid. Årtier.
Hvad skete der med Miller?
Efter vraget at dømme blev hun taget af en bølge kort tid efter styrtet.
Hvordan kan vraget stadig være der efter alle de år?
På grund af tidsforskydningen.
På denne planet landede hun for få timer siden.
Hun døde nok for nogle minutter siden.
Dataene, Doyle modtog, var endeløse gentagelser af den første status.
Vi er ikke forberedte på det her.
I æggehoveder er lige så gode til at overleve som en flok drengespejdere.
Vores hjerner bragte os længere end noget andet menneske.
Ikke langt nok!
Nu er vi fanget her, til der ikke er nogen på Jorden at redde.
Jeg tæller hvert et minut, ligesom du gør, Cooper.
Er der mulighed for, at vi kan hoppe ind i et sort hul og få årene tilbage?
- Ryst ikke på hovedet ad mig. - Tiden er relativ, okay?
Den kan strækkes og presses sammen, men den kan ikke gå baglæns.
Det eneste, der kan bevæge sig på tværs af dimensioner, er tyngdekraft.
De væsener, der førte os hertil, kommunikerer ved hjælp af tyngdekraft.
- Kunne de tale til os fra fremtiden? - Måske.
Hvis de kan ...
"De" er femdimensionale væsener.
For dem er tiden måske en fysisk dimension.
For dem er fortiden måske en kløft, de kan klatre ned i -
- og fremtiden er måske et bjerg, de kan bestige. Sådan er det ikke for os.
Jeg dummede mig, Cooper. Jeg er ked af det.
Men du kender relativitetsteorien.
Brand ...
Min datter var ti år gammel.
Jeg kunne ikke lære hende om Einsteins teorier.
Kunne du ikke have fortalt hende, at du skulle redde verden?
Nej.
Når man får børn, er der en ting, der kommer til at stå lysende klart.
Og det er, at man vil sørge for, at ens børn føler sig trygge.
Det udelukker, at man fortæller en tiårig, at verden er ved at gå under.
Cooper?
- Hvor lang tid går der? - Et par minutter.
Det har vi ikke. På med hjelmene!
Brand, du er andenpilot. CASE, blæs kabineilt gennem raketterne.
Vi fyrer den af!
- Fastspændt. - Sænker trykket.
Motorerne er i gang!
- Hej, Rom. - Jeg har ventet i årevis.
Hvor mange år?
- Det må være ... - 23 år, 4 måneder og 8 dage.
Doyle?
Jeg troede, at jeg var forberedt. Jeg kendte teorien.
Virkeligheden er anderledes.
- Og Miller? - Her er ikke noget for os.
Hvorfor sov du ikke?
Jeg sov et par gange, men jeg mistede troen på, at I ville komme tilbage.
Det virkede forkert at drømme mit liv væk.
Jeg lærte alt, hvad jeg kunne fra det sorte hul -
- men jeg kunne ikke sende noget til din far.
Vi har modtaget, men intet bliver sendt.
- Lever han? - Ja.
Vi har gemt årevis af beskeder.
- Cooper. - Der er 23 års beskeder.
Afspil fra begyndelsen.
Hej, far. Jeg vil bare sige hej.
Jeg fik det næsthøjeste gennemsnit i skolen.
Men miss Kurling giver mig stadig syvtaller.
Det trak mig ned, men en andenplads er ikke dårlig.
Bedstefar kom til dimissionen.
Jeg har mødt en ny pige, far.
Jeg tror virkelig, at hun er den eneste ene.
Hun hedder Lois. Det er hende her.
Murphy stjal bedstefars bil.
Hun kørte galt, men hun er okay.
Hej, far. Se lige her.
Du er blevet bedstefar.
Han hedder Jesse.
Jeg ville kalde ham Coop, men Lois siger: "Måske næste gang."
Donald siger, at han allerede er den bedste, så det kalder vi ham.
Sig farvel til bedstefar. Farvel, bedstefar.
Undskyld, der er gået så lang tid.
Det er bare ...
Det her med Jesse ...
Bedstefar døde i sidste uge.
Vi begravede ham ved siden af mor og ...
... Jesse.
Vi ville have begravet dig der, hvis du nogensinde var ...
... kommet tilbage.
Murph kom til begravelsen.
Vi ser hende ikke særlig ofte, men hun kom.
Jeg ved, at du ikke hører det her.
Alle de her beskeder flyder bare derude i mørket.
Lois siger, at jeg skal give slip på dig.
Så ...
... nu giver jeg vel slip.
Jeg ved ikke, hvor du er, far.
Men jeg håber, at du har fået fred.
Farvel.
Hej, far.
Hej, Murph.
Din skiderik.
Jeg optog aldrig noget, mens du stadig svarede -
- for jeg var vred på dig, fordi du rejste.
Og da vi ikke hørte noget fra dig ...
... måtte jeg skulle leve med den beslutning. Og det har jeg gjort.
Men i dag er det min fødselsdag.
Og det er en særlig fødselsdag, for du fortalte mig ...
Du sagde engang, at vi måske ville være lige gamle, når du kom tilbage.
Og i dag er jeg lige så gammel, som du var, da du rejste.
Så det ville være et godt tidspunkt for dig at komme tilbage på.
Jeg ville ikke forstyrre. Jeg har bare aldrig set dig herinde.
Jeg har aldrig været herinde.
Jeg taler hele tiden til Amelia. Det hjælper.
- Det glæder mig, at du er begyndt. - Det er jeg ikke.
Der var bare noget, som jeg måtte af med.
Jeg ved, at de stadig er derude.
Der kan være mange årsager til, at vi ikke modtager noget fra dem.
Det ved jeg, professor.
Jeg ved ikke, hvad jeg er mest bange for.
At de aldrig kommer tilbage eller ...
... at de kommer tilbage og finder ud af, at vi har fejlet.
Så lad os få det til at lykkes.
Så ...
... tilbage til den fjerde iteration. Lad os køre den gennem nye felter.
Det har vi prøvet hundredvis af gange.
Det skal kun fungere én gang, Murph.
Hver eneste nitte, de slår i, kunne have været et projektil.
Vi har gjort noget godt for verden -
- uanset om vi løser ligningen, før jeg kradser af.
- Vær nu ikke morbid. - Jeg frygter ikke døden.
Jeg er en gammel fysiker.
Jeg frygter tiden.
Tiden.
Du frygter tiden.
I årevis har vi forsøgt at løse ligningen -
- uden at ændre den underliggende forudsætning om tiden.
Det betyder, at hver iteration er et forsøg på at bevise dens eget bevis.
Det er rekursivt. Det er meningsløst.
Kalder du mit livsværk meningsløst, Murph?
Nej, jeg siger, at du har forsøgt -
- at færdiggøre det med hænderne bundet bag ryggen.
Og jeg forstår ikke hvorfor.
Jeg er en gammel mand, Murph.
Kan vi tale om dette på et andet tidspunkt?
Jeg vil tale med min datter.
Når vi drager ud i universet -
- må vi se den interstellare rejses realiteter i øjnene.
Vi må række meget længere ud end vores egen levetid.
Vi må ikke tænke som individer, men som art.
Gå ikke blidt ind i den gode nat.
TARS holdt Endurances position.
Men turen tog mange flere år, end vi havde forventet.
Vi har ikke længere nok brændstof til at besøge begge planeter.
Så vi er nødt til at vælge.
Men hvordan? De virker begge lovende.
Edmunds' data er bedre, men dr. Mann sender stadig.
Vi har ingen grund til at tro, at Edmunds' data ikke længere stemmer.
Hans verden har grundforudsætningerne for liv.
- Det har dr. Manns også. - Cooper, dette er mit område.
Og jeg tror virkelig, at Edmunds' planet er den bedste kandidat.
- Hvorfor? - På grund af Gargantua.
Se bare Millers planet. Kulbrinter, organisk materiale, ja.
Men intet liv. Steril. Vi vil finde det samme på Manns.
På grund af det sorte hul?
Murphys lov. Alt, hvad der kan ske, vil ske.
Tilfældighed er evolutionens første byggesten.
Men i kredsløb om et sort hul kan der ikke ske nok.
Det sluger asteroider og kometer, som ellers ville have nået planeten.
Vi må længere væk.
Du sagde engang, at dr. Mann var den bedste af os.
Han er bemærkelsesværdig. Vi er her takket være ham.
Og her er han.
Han er på stedet, og han sender os en utvetydig besked om -
- at vi skal komme til hans planet.
Det medgiver jeg, men Edmunds' data er mere lovende.
- Vi bør stemme om det. - Først er der noget, du bør vide.
Brand, han har ret til at vide det.
Det har intet med det at gøre.
- Hvilket? - Hun er forelsket i Wolf Edmunds.
- Er det sandt? - Ja.
Og derfor vil jeg følge mit hjerte.
Måske har vi brugt for lang tid på at løse alt det her med teorier.
- Du er videnskabskvinde, Brand. - Så hør på mig.
Kærligheden er ikke noget, vi har opfundet.
Den er observerbar, stærk.
Det må betyde noget.
Ja, kærlighed har betydning. Social nytte, børneopdragelse ...
Vi elsker personer, der er døde. Hvor er den sociale nytte i det?
Ingen steder.
Måske betyder kærligheden mere. Noget, som vi ikke forstår endnu.
Måske er den et bevis, et produkt af en højere dimension -
- som vi ikke bevidst kan opfatte.
Jeg bliver draget gennem universet mod en, jeg ikke har set i et årti -
- og som formentlig er død.
Kærlighed er det eneste, som vi evner at opfatte -
- der transcenderer de tidslige og rumlige dimensioner.
Måske skulle vi fæste lid til den, selvom vi endnu ikke forstår den.
Godt, Cooper ...
Ja, selv den mindste mulighed for at se Wolf igen henrykker mig.
Det betyder ikke, at jeg tager fejl.
Helt ærligt, Amelia ...
... så gør det måske det.
TARS, udstik en kurs mod dr. Manns planet.
Vi kommer til at miste en tredjedel igen. Men næste år ...
... vil jeg plante på Nelsons jord, og så indhenter vi det.
Hvad er der sket med Nelson?
Murph, vil du have mere soufflé?
Nej tak, jeg er mæt. Det var lækkert.
Coop, vil du ikke nok spise op?
Vil du overnatte?
- Dit værelse står, som du forlod det. - Jeg må tilbage.
- Min symaskine er derinde, men ... - Jeg er nødt til at ...
For mange minder.
Vi har måske noget, der hjælper mod det.
Støvet.
Lois, jeg har en ven, der kan se på hans lunger.
- Jeg beklager, Amelia. - Du var bare objektiv.
Medmindre du straffer mig, fordi jeg kvajede mig på Millers planet.
Nej, det var ikke en personlig beslutning.
Hvis du tager fejl, får du en meget personlig beslutning at træffe.
Dine brændstofberegninger er baseret på en hjemrejse.
Hvis Manns planet er en fiasko, skal vi beslutte, om vi skal vende hjem -
- eller rejse videre til Edmunds' med plan B.
At starte en koloni kan redde os fra at uddø.
Du skal måske vælge mellem at se dine børn igen -
- og menneskehedens fremtid.
Jeg forventer, at du vil være lige så objektiv til den tid.
Han har spurgt efter dig, siden han vågnede.
- Murph. - Jeg er her, professor.
Jeg svigtede jer alle sammen.
Nej, du bragte os så langt. Virkelig tæt på.
- Jeg vil færdiggøre dit arbejde. - Godt, Murph.
Du havde troen ...
... i alle de år.
Jeg bad dig om at tro.
Jeg ønskede, at du skulle tro ...
... at din far ...
... ville komme tilbage.
Det gør jeg, professor.
- Tilgiv mig, Murph. - Der er intet at tilgive.
Jeg løj, Murph.
Jeg løj for dig.
Der var intet behov for, at han skulle komme tilbage.
Det er ikke muligt at hjælpe os.
Men plan A ... Alt det her. Alle disse mennesker.
Og ligningen?
Vidste min far det?
Forlod han mig?
Gå ...
... ikke ...
... blidt ...
Nej.
Nej!
Du må ikke forlade mig.
Dr. Brand, din far døde i dag. Han havde ingen smerter.
Han døde fredfyldt.
Dit tab gør mig ondt.
Brand, vidste du det?
Han fortalte dig det, ikke?
Du vidste det.
Det hele var fup.
I efterlod os her.
For at blive kvalt.
For at sulte.
En frossen sky.
Bed til, at I aldrig vil vide -
- hvor rart det kan være at se et andet ansigt.
Jeg havde ikke meget håb til at begynde med -
- men efter så lang tid havde jeg intet.
Mine forsyninger var brugt op.
Sidste gang jeg sov, satte jeg ikke engang en opvågningsdato.
I har bogstavelig talt opvakt mig fra de døde.
Lazarus.
- Hvad med de andre? - Der er ikke andre end dig.
Indtil videre, formoder jeg.
Nej, som det ser ud nu, er der ikke store chancer for at redde andre.
Dr. Mann?
Fortæl os om din verden.
Vores verden, må vi håbe.
Vores verden er kold og barsk ...
... men unægteligt smuk.
Dagene er 67 timer lange, kolde.
Nætterne er 67 endnu koldere timer.
Tyngdekraften er behagelige 0,8 gange Jordens.
Heroppe, hvor jeg landede, er vandet alkalisk -
- og luften indeholder for meget ammoniak.
Men nede ved planetens overflade, og der er en overflade -
- forsvinder kloren.
Ammoniakken afløses af krystalliske kulbrinter og luft, man kan ånde i.
Af organiske stoffer og muligvis tilmed af liv.
Vi skal måske dele denne verden.
Er disse aflæsninger fra overfladen?
I årenes løb har jeg nedsendt sonder.
- Hvor langt væk har du været? - Jeg foretog flere ekspeditioner.
Men med en begrænset iltforsyning gjorde KIPP der det meste benarbejde.
- Hvad gik der galt med ham? - Degeneration.
Han fejlidentificerede de første organiske stoffer, vi fandt.
Vi kæmpede videre for en tid, men til sidst tog jeg ham ud af tjeneste -
- og brugte hans strømforsyning til missionen.
Jeg troede, at jeg var alene, før jeg slukkede for ham.
- Skal jeg se på ham? - Nej, der skal en menneskehånd til.
Dr. Brand, CASE videresender en besked til dig fra kommunikationsstationen.
Jeg kommer straks.
Dr. Brand, din far døde i dag. Han havde ingen smerter.
Han døde fredfyldt.
Dit tab gør mig ondt.
Er det Murph? Hun ... er blevet voksen.
Brand, vidste du det?
Han fortalte dig det, ikke?
Du vidste det.
Det hele var fup.
I efterlod os her.
For at blive kvalt.
For at sulte.
Vidste min far det også?
Far ...
Jeg vil bare vide ...
... om du efterlod mig her for at dø.
Jeg er nødt til at vide det.
Cooper ...
Min far viede hele sit liv til plan A.
Jeg har ingen anelse om, hvad hun snakker om.
Det har jeg.
Havde han intet håb om at flyve folk væk fra Jorden?
Nej.
Men han har forsøgt at løse gravitationsligningen i 40 år.
Amelia, din far løste ligningen, før jeg rejste.
Hvorfor brugte han den så ikke?
Den kunne ikke forene relativitetsteorien med kvantemekanik.
- Der er brug for mere. - Hvad har man brug for?
At se ind i et sort hul. Naturlovene forhindrer en nøgen singularitet.
Er det sandt, Romilly?
Hvis det sorte hul er en østers, er singulariteten perlen indeni.
Gravitationen er så stærk, at den er skjult i mørket bag horisonten.
Det er derfor, vi kalder det et sort hul.
Okay, men hvis vi ser bag horisonten ...
Det kan vi ikke, Coop.
Der er visse ting, vi ikke skal vide.
Din far var nødt til at finde en anden måde at redde menneskeheden på.
Plan B: en koloni.
Hvorfor ikke fortælle det? Hvorfor bygge stationerne?
Han vidste, hvor svært det ville blive at få folk til at redde arten -
- i stedet for sig selv. Eller deres børn.
- Sludder. - Du kom her for at redde dem.
Evolutionen har endnu ikke overskredet den simple skranke.
Vi kan være uselviske over for dem, som vi kender -
- men empatien rækker sjældent længere.
Men løgnen ...
Den afskyelige løgn ...
Den er utilgivelig. Og det vidste han godt.
Han var villig til at forsage sin egen menneskelighed for at redde arten.
- Han bragte et utroligt offer. - Nej.
Det er de folk på Jorden, som vil dø, der bringer det utrolige offer.
På grund af sin arrogance erklærede han dem for uhjælpelige.
Jeg beklager, Cooper. De er uhjælpelige.
Nej.
Vi er fremtiden.
Cooper, hvad kan jeg gøre?
Lad mig tage hjem.
Er du helt sikker?
Hans løsning var korrekt. Han havde haft den i årevis.
- Er den ubrugelig? - Det er kun halvdelen af et svar.
Okay. Hvordan finder vi den anden halvdel?
Derude? Et sort hul.
Men fanget hernede på Jorden?
Jeg tror ikke, at det kan lade sig gøre.
De pakker bare og rejser.
- Hvad håber de at finde? - Overlevelse.
For pokker.
Har folk ikke ret til at vide det?
Panik vil ikke hjælpe. Vi må bare fortsætte arbejdet.
Var det ikke det, professor Brand manipulerede os til at gøre?
Brand opgav os. Jeg prøver stadig at løse det her.
Så ... har du en idé?
En fornemmelse.
Jeg fortalte dig om mit spøgelse.
Far troede, at jeg kaldte det et spøgelse -
- fordi jeg var bange for det.
Men jeg var aldrig bange for det.
Jeg kaldte det et spøgelse, fordi det føltes ...
Det føltes som et menneske.
Det prøvede at fortælle mig noget.
Hvis der er et svar her på Jorden, så er det i det værelse.
Så jeg må finde det.
Vi har ikke megen tid.
Hvad med de ekstra iltrensere?
De kan blive, CASE. Jeg kommer mest til at sove.
Coop? Jeg har et forslag til din hjemrejse.
- Hvad er det? - Et sidste forsøg med det sorte hul.
- Jeg skal hjem, Rom. - Ja, men det vil ikke koste dig tid.
- Jordens befolkning har en chance. - Fortæl.
Gargantua er et ældre roterende sort hul.
Vi kalder det en mild singularitet.
Den er ikke just mild. Men tidevandskraften er så hurtig -
- at noget, der hurtigt passerer horisonten -
- måske overlever. For eksempel en sonde.
- Hvad sker der bagefter? - Alt efter horisonten er en gåde.
Så måske kan sonden få et glimt af singulariteten -
- og sende kvantedataene.
Hvis han har udstyr, som kan sende alle typer pulserende energi.
Siden hvornår blev denne sonde en "han", professor?
TARS er den oplagte kandidat.
Han ved allerede, hvad han skal lede efter.
Jeg har brug for KIPPs optiske sender, Cooper.
Ville du gøre det for os?
Før du tuder, må du huske, at jeg er en robot og skal adlyde ordrer.
- Din humorlampe er i stykker. - Jeg laver ikke sjov.
TARS må fjerne og tilpasse nogle af KIPPs komponenter.
- Hans arkivfunktioner skal bevares. - Jeg fører kontrol med arbejdet.
Vi skal finde tre sikre steder.
Et til Brands laboratorium, to til beboelse.
Det vil blive svært at flytte modulerne.
Jeg kan vise dig stederne, jeg fandt, men jeg tror ikke, at vejret holder.
CASE er på vej ned med resten af destillationsudstyret.
Jeg vil gerne have stederne klar inden mørkets frembrud.
Tja, uvejret plejer at være kortvarigt.
- Har du en langdistancesender? - Ja.
Er jetmotorerne klar? Følg mig.
- TARS, 72 timer, okay? - Modtaget, Cooper.
Brand fortalte mig, hvorfor du vil tilbage.
Men jeg bør i det mindste nævne -
- at en mission som vores godt kunne bruge en ekstra ingeniør.
Du må hellere sagtne farten, turbo. Sikkerhed frem for alt, CASE.
Sikkerhed frem for alt, Cooper.
Jeg er beæret over at tage del i det her, dr. Mann.
Men så snart modulerne er på plads, er mit arbejde gjort.
Jeg rejser hjem.
Du har familie, men selvom jeg ikke har, kan jeg love dig -
- at længslen efter at være sammen med andre mennesker er stærk.
Den følelse er grundlæggende for det, der gør os menneskelige.
- Hvor længe har du haft den hoste? - Et stykke tid.
Mor lader mig lege herinde. Jeg rører ikke ved dine ting.
Stille og roligt.
Du ved, hvorfor vi ikke kunne sende maskiner ud på missionerne, ikke?
En maskine improviserer dårligt, for man kan ikke indprogrammere dødsfrygt.
Vores overlevelsesinstinkt er vores største inspirationskilde.
Tag dig, for eksempel.
En far med et overlevelsesinstinkt, der omfatter dine børn.
Hvad fortæller forskningen, er det sidste, du vil se, før du dør?
Dine børn. Deres ansigter.
I dødsøjeblikket vil din hjerne kæmpe lidt hårdere for at overleve.
For deres skyld.
Tag en dyb indånding.
Hej. Du må være Coop. Vil du ikke sidde her?
Det er slemt. De kan ikke blive her.
- TARS, hvorfor tager det så lang tid? - Jeg har problemer med opstarten.
Jeg forstår ikke.
Det er pudsigt.
Da jeg forlod Jorden, troede jeg, at jeg var beredt på at dø.
Sandheden er ...
Jeg overvejede aldrig muligheden for, at min planet ikke var den rette.
- Intet gik, som det skulle. - Kom så.
Giv mig en god, dyb indånding.
Hvad foregår der?
- Hvad laver du? - Jeg kan ikke lade dig tage det skib.
Vi har brug for det for at fuldføre missionen -
- når de andre indser, hvad dette sted ikke er.
Vi kan ikke overleve her. Jeg er ked af det!
- De kan ikke blive her. - I er nødt til at rejse lige nu.
Lad mig gøre noget helt klart. Du har et ansvar ...
Coop, hent hendes ting. Hun tager hjem.
Far opdragede dig ikke til at være så dum.
Bedstefar opdrog mig, og han ligger begravet sammen med mor og Jesse.
Forfalskede du alle dataene?
Ja.
- Er der ingen overflade? - Nej.
Jeg forsøgte at gøre min pligt -
- men da jeg ankom, vidste jeg, at der ikke var noget her.
Og jeg modstod fristelsen i årevis.
Men jeg vidste, at hvis jeg bare trykkede på den knap -
- så ville nogen komme og redde mig.
Din forbandede kujon.
Ja.
Hvis du ikke vil rejse, så lad din familie rejse. Red din familie.
Skal vi så bo under jorden med dig og bede til, at far redder os?
Far kommer ikke tilbage. Det er op til mig.
- Vil du redde alle? Far kunne ikke. - Far prøvede ikke engang!
Far forlod os bare! Han efterlod os her for at dø.
Ingen tager med dig.
Vil du vente på, at dit næste barn dør?
Forsvind. Og kom ikke tilbage.
Du må beholde mine ting.
Hold op!
Nej ... Nej!
Der er 50 procents risiko for, du slår dig selv ihjel.
Det er de bedste odds, jeg har haft i årevis.
Du må ikke dømme mig, Cooper.
Du er aldrig blevet sat på prøve, ligesom jeg blev. Det er de færreste.
Du gjorde dit bedste, Murph.
Du føler det, ikke sandt?
Overlevelsesinstinktet.
Det var det, der drev mig, og det er det, der vil redde os alle.
For jeg vil redde os alle. For din skyld, Cooper.
Undskyld. Jeg kan ikke se på, at du gennemgår det.
Det troede jeg, men det kan jeg ikke.
Jeg er her. Jeg støtter dig.
Bare lyt til min stemme, Cooper.
Jeg er lige her.
Du er ikke alene.
Ser du dine børn?
Det er okay.
De er hos dig.
Reciterede professor Brand det digt, før I rejste?
Husker du det?
Gå ikke blidt ind i den gode nat.
Alderdom bør brænde og rase, når dagen rinder ud.
Ras, ras imod lysets død.
Brand! Hjælp!
- Hjælp! - Cooper?
CASE!
Ingen luft. Ammoniak.
Cooper, vi kommer! CASE!
- Jeg har hans position. - Kom så!
Og af sted!
Vi kommer. Sig ikke noget. Træk vejret så lidt som muligt.
Der er en sikkerhedsspærring, der kræver et menneske for at få adgang.
Værsgo.
Undgå at trække vejret. Vi kommer nu.
Kom så! Hurtigere, CASE!
Hold ud.
Jeg kan se ham! CASE, kræng til højre.
Cooper! Jeg er her!
De her data giver ingen mening.
- Undskyld. - Hvad?
Mann løj.
Hurtigt, hurtigt ... Romilly.
Romilly! Romilly, kan du høre mig?
Gå væk, professor! Gå væk!
- Romilly ... - Romilly, kan du høre mig?
Hold vagt!
Lois!
- Hvad med varsomheden? - Sikkerhed frem for alt.
Romilly, kan du høre mig? Det er Brand.
- Romilly? - Der er sket en eksplosion.
Dr. Manns base.
TARS! Klokken ti!
Giv besked, når TARS er om bord.
Romilly overlevede ikke.
- Jeg kunne ikke redde ham. - TARS er inde.
- Jeg overtager. Har vi positionen? - Han flyver ud i kredsløb.
Hvis han tager kontrol over skibet, er vi dødsdømte.
- Ville han forlade os? - Det er det, han gør.
Jeg møder jer nedenunder. Vent ved bilen.
Giv mig din taske. Sæt jer ind på bagsædet.
Dr. Mann, vær venlig at svare.
Dr. Mann, vær venlig at svare!
Han kender ikke sammenkoblingsproceduren.
- Det gør autopiloten. - Ikke siden TARS deaktiverede den.
Flot.
- Hvad er dit tillidsniveau? - Åbenbart lavere end dit.
Forsøg ikke sammenkobling. Vær venlig at sva...
Automatisk sammenkobling nægtet.
- Omgå. - Ikke autoriseret.
Omgå!
Ikke autoriseret.
Forsøg ikke sammenkobling. Vær venlig at sva...
Han nærmer sig langsomt Endurance.
- Ufuldstændig kontakt. Luge spærret. - Omgå.
- Har han sammenkoblet? - Ufuldstændigt.
Dr. Mann ...
Lugespærring deaktiveret.
Dr. Mann, åbn ikke lugen. Jeg gentager: Åbn ikke lugen.
Hvis du åbner lugen, vil luftslusen miste tryk.
- Hvad sker der, hvis den tvinges op? - Intet godt.
Træk tilbage. Fuld kraft på retroraketterne!
CASE, send min besked ud over skibets lydanlæg.
Jeg gentager: Åbn ikke den indre luge. Jeg gentager ...
Brand? Jeg ved ikke, hvad han sagde til dig.
Men jeg tager kommandoen over Endurance.
Så kan vi tale om at fuldføre missionen.
- Dr. Mann, hør på mig. - Det handler ikke om mit liv.
Eller Coopers liv. Det handler om hele menneskeheden.
Der er et øjeblik ...
Det er ikke sik...
Åh gud.
- Brug ikke brændstof på at ... - Analysér Endurances rotation.
- Cooper, hvad laver du? - Sammenkobler.
Rotationen er 67 ... 68 omdrejninger i minuttet.
Gør klar til at samstemme vores rotation.
- Det er ikke muligt. - Nej, det er nødvendigt.
Endurance rammer stratosfæren.
Hun har ikke noget varmeskjold.
- CASE, er du klar? - Klar.
Cooper, det er ikke tid til at være forsigtig.
CASE, hvis jeg besvimer, tager du styretøjet.
TARS, gør klar til sammenkobling.
- Endurance begynder at blive varm. - Vi er seks meter fra.
- Tre grader mod styrbord, Cooper. - Tre meter fra.
- Cooper, vi er på plads. - Påbegynder rotation!
Kom så, TARS.
Kom så, TARS!
- Vi er sammenkoblet, Cooper. - Sagtner farten!
Forsigtig.
Forsigtig ...
Retroraketter!
Start hovedmotorer.
Vi bevæger os ud af kredsløb. Kom så, skat.
Slukker hovedmotorer!
Vi er ude af kredsløb.
Okay. Og vores næste nummer ...
Det skal være godt. Vi bliver snart tiltrukket af Gargantua.
- CASE, tag styretøjet. - Modtaget.
Cooper, vi glider mod Gargantua.
- Skal jeg bruge hovedmotorerne? - Nej.
Vi lader hende glide så langt som muligt.
- Giv mig en status. - Der er godt nyt og dårligt nyt.
Den har jeg hørt før, TARS. Sig det uden omsvøb.
Reservegeneratoren gik i gang. De klarede sig.
Godt.
Navigationssystemet er fuldstændig ødelagt.
Vi har ikke nok ressourcer til at nå til Jorden -
- men vi kan klare os til Edmunds' planet.
- Hvad med brændstof? - Ikke nok. Men jeg har en plan.
Vi lader Gargantua trække os tæt på hendes horisont.
Og så en raketdrevet slingshot-manøvre mod Edmunds' planet.
- Manuelt? - Det er det, jeg er her for.
Jeg flyver os lige inden for den kritiske bane.
- Hvad med tidsforskydningen? - Vi har ikke tid til relativitet.
Jeg er ked af det, Cooper.
Når vi har opnået høj nok fart om Gargantua -
- bruger vi Lander 1 og Ranger 2 som løfteraketter -
- til at skubbe os væk fra det sorte huls tyngdefelt.
Landerens forbindelser er ødelagt, så vi må styre manuelt.
Når Lander 1 løber tør, vil TARS koble fra ...
Og blive suget direkte ind i det sorte hul.
- Hvorfor skal TARS kobles fra? - Vi må lette vægten for at komme væk.
Newtons tredje lov.
Mennesker kommer kun nogen steder, hvis de efterlader noget.
Cooper, du kan ikke bede TARS om at gøre det for os.
Han er en robot. Man skal ikke bede ham om noget.
- Cooper, din skiderik. - Undskyld, forbindelsen er dårlig.
Det er vores eneste chance for at redde menneskene på Jorden.
Hvis jeg kan overføre kvantedataene, jeg finder derinde -
- vil de måske klare sig.
Lad os bare håbe, at der stadig er nogen at redde.
Maksimal hastighed opnået.
Gør klar til raketantænding.
- Klar? - Klar.
Hovedmotorerne startes om tre ... to ... et ... nu.
Lander 1-motorer på mit signal.
Tre ... to ...
... en ... nu.
Ranger 2-motorer på mit signal.
Tre ... to ... en ... nu.
Den her lille manøvre vil koste os 51 år.
Du lyder ikke dårligt af en 120-årig at være.
Lander 1, forbered frakobling. På mit signal.
Tre ... to ...
- ... en ... nu. - Kobler fra!
- Farvel, TARS. - Farvel, dr. Brand.
- Vi ses på den anden side, Coop. - Vi ses der!
Okay, CASE.
- Flot uforsvarlig flyvning! - Jeg har lært af mesteren.
- Ranger 2, forbered frakobling. - Hvad?
Nej! Cooper! Hvad laver du?
Newtons tredje lov. Man er nødt til at efterlade noget.
Du sagde, at vi havde ressourcer til os begge.
Vi var enige, Amelia ... 90 procent.
Gør det ikke.
Kobler fra.
Jeg går ned.
Jeg nærmer mig begivenhedshorisonten.
Bagbordssiden ... drejer ned under den for at komme igennem.
Jeg styrer mod ... mørket.
Jeg kan se begivenheden.
Det hele er sort.
TARS, kan du høre mig? Det er fuldstændig sort.
TARS! Kan du høre mig? Skifter.
Interferens på skærmene.
Jeg mister styringen. Jeg ser glimt af lys og mørke.
Turbulensen i tyngdefeltet ... øges.
Computeren går ned.
Jeg mister styringen.
Murph! Kom nu!
Skyd dig ud.
Murph.
Murph! Murph!
Nej, nej, nej!
Murph! Nej!
Hvis du vil rejse, så gå.
Nej, rejs ikke, din idiot. Rejs ikke!
Morse, morse ...
B.
L.
I. Streg!
Streg! Streg!
Murph, vi har ikke tid til det her!
V.
Bliv!
Kom nu, Murph.
Hvad står der, Murph?
Hvad står der?
Bliv ...
Sig det til ham, Murph. Få ham til at blive.
Få ham til at blive, Murph.
Lad mig ikke tage af sted, Murph!
Nej! Nej! Nej!
Det var dig.
Du var mit spøgelse.
Cooper. Cooper. Kom ind, Cooper.
- TARS? - Modtaget.
Du overlevede.
Et sted i deres femte dimension. De reddede os.
Hvem fanden er "de"? Og hvorfor vil de hjælpe os?
De har skabt dette tredimensionale rum -
- i deres femdimensionale virkelighed, for at du skal forstå det.
- Det fungerer ikke. - Jo, det gør.
Du har set, at tiden er repræsenteret som en fysisk dimension her.
Du har fundet ud af, at du kan påføre kraft gennem rumtiden.
Tyngdekraft ... for at sende en besked.
Netop.
Tyngdekraften kan krydse dimensionerne, inklusive tiden.
Åbenbart.
- Har du kvantedataene? - Ja, jeg har dem.
Jeg sender dem på alle bølgelængder, men intet når ud.
Jeg kan gøre det her.
- Så komplekse data ... til et barn? - Ikke et hvilket som helst barn.
Hvad mere? Kom nu, far.
Ilden er slukket! Kom nu!
Der vil gå mange år, før hun forstår betydningen.
Det forstår jeg, TARS.
Men vi må finde på noget, ellers dør Jordens befolkning. Tænk!
Cooper ... de har ikke bragt os hertil for at forandre fortiden.
Sig det igen.
De har ikke bragt os hertil for at forandre fortiden.
Nej, de har slet ikke bragt os hertil.
Vi bragte os selv hertil.
TARS, giv mig NASAs koordinater i binære tal.
I binære tal, forstået. Overfører data.
"Det er ikke et spøgelse."
"Det er tyngdekraften."
Har du ikke fattet det endnu, TARS?
Jeg har bragt mig selv hertil!
Vi er her for at kommunikere med den tredimensionale verden.
Vi er broen!
Jeg troede, at de valgte mig.
- Men det var hende, de valgte. - Til hvad, Cooper?
Til at redde verden.
Alt dette er én lille piges værelse.
Hvert et øjeblik. Det er uendeligt komplekst.
De har adgang til uendelig tid og rum, men de er ikke bundet af noget.
De kan ikke finde et specifikt sted i tiden. De kan ikke kommunikere.
Derfor er jeg her. Jeg skal finde en måde at sige det til Murph på.
- Hvordan, Cooper? - Kærlighed, TARS. Som Brand sagde.
Mit bånd til Murph er kvantificerbart. Det er nøglen!
- Hvad skal vi gøre her? - Finde en måde at meddele det på.
Uret.
Uret. Det har vi det.
Vi indkoder dataene i sekundviserens bevægelser.
TARS, oversæt dataene til morse og send dem til mig.
Oversætter data. Hvad nu, hvis hun aldrig kom tilbage efter det?
Det vil hun.
Murph, jeg kan se hans bil! Han kommer!
Okay. Jeg kommer ned.
Hvordan ved du det?
Fordi jeg gav det til hende.
Morsekoden er prik-prik-streg-prik ...
Prik-prik ...
... streg-prik.
Han kom tilbage!
Det var ham hele tiden! Jeg vidste det ikke. Det var ham.
Far vil redde os.
Heureka!
Det er en tradition.
Heureka!
Virkede det?
Det tror jeg.
Hvordan ved du det?
Fordi hyperrumsvæsenerne lukker tesserakten.
Har du ikke forstået det endnu, TARS?
De er ikke "væsener".
De er os.
Det, jeg har gjort for Murph, gør de for mig. For os alle sammen.
Cooper, mennesker kan ikke bygge det her.
Nej, ikke endnu. Men en dag.
Ikke du og jeg. Men et folk.
En civilisation, der har udviklet sig hinsides vores fire dimensioner.
Hvad sker der nu?
Mr. Cooper.
Tag det roligt. Stille og roligt, mr. Cooper.
De er ingen vårhare længere. De er faktisk 124 år gammel.
Tag det roligt.
De var ekstremt heldig.
Da rangerne fandt Dem, havde De kun ilt til få minutter.
Hvor er jeg?
Cooper Station.
I øjeblikket i kredsløb om Saturn.
Cooper Station.
Det var pænt af jer at opkalde den efter mig.
Hvad?
Den er ikke opkaldt efter Dem, men efter Deres datter.
Men hun har altid fastholdt, hvor vigtig De var.
Lever hun stadig?
Hun kommer om et par uger.
Hun er for gammel til at flytte station -
- men da hun hørte, at De var blevet fundet ...
Det er jo Murphy Cooper, vi taler om.
Ja, det er det.
Vi udskriver Dem om et par dage.
Jeg er sikker på, at det, der venter, vil glæde dem.
Jeg skrev faktisk en opgave om Dem i high school.
Jeg ved alt om Deres liv tilbage på Jorden.
Nå ja ...
Følg mig. Vi har et rigtig godt sted til Dem.
Da jeg fremlagde mit forslag for miss Cooper -
- syntes hun til min glæde, at det var perfekt.
Luften var hele tiden fuld af ...
Jeg talte naturligvis ikke med hende personligt.
Når vi dækkede bord, vendte vi altid tallerkener, glas og kopper omvendt.
Min far var landmand. Ligesom alle andre dengang.
Der var bare ikke nok mad.
Vi bar sommetider små tøjstrimler -
- over næsen og munden, så vi ikke ville indånde ...
Det var spændende, for det gav os håb.
Det er ingen overdrivelse. Så slemt var det.
Hun bekræftede, hvor meget De holdt af landbrugslivet.
Nå, det gjorde hun?
Hjem, kære hjem. Alt er blevet placeret, hvor det ...
- Er det ..? - Ja.
Maskinen, som vi fandt nær Saturn, da vi fandt Dem.
Strømforsyningen var ødelagt, men vi kan skaffe en ny.
Ja tak.
Indstillinger. Generelle indstillinger.
Sikkerhedsindstillinger.
Ærlighed, ny indstilling.
- 95 procent. - Bekræftet. Flere tilpasninger?
Humor.
- 75 procent. - Bekræftet.
Selvdestruerer om ti ... ni ...
Lad os sige 60 procent.
60 procent bekræftet.
- Banke, banke på. - Skal vi sige 55?
Var det virkelig sådan her?
Det var aldrig så rent.
Jeg bryder mig ikke om at foregive, at vi er tilbage, hvor vi begyndte.
Jeg vil vide, hvor vi er.
Hvor vi er på vej hen.
- Mr. Cooper, familien er derinde. - Familien?
De kom alle for at besøge hende. Hun har ligget i kryosøvn i næsten to år.
Du fortalte dem, at jeg kunne lide landbrug.
Det var mig, Murph.
Jeg var dit spøgelse.
Det ved jeg.
Folk troede ikke på mig. De troede, at jeg selv stod bag.
Men ...
... jeg vidste, hvem det var.
Ingen troede på mig.
Men jeg vidste, at du ville komme tilbage.
Hvordan?
Min far lovede mig det.
Nu er jeg her, Murph.
Jeg er her.
Nej.
Ingen skal se sit eget barn dø.
Jeg har mine børn hos mig nu.
Rejs du bare.
Hvorhen?
Brand.
Hun er derude.
Hun etablerer lejr.
Alene ...
... i en fremmed galakse.
Lige nu forbereder hun sig måske på sin lange lur ...
... i lyset fra vores nye sol ...
... i vores nye hjem.
Tekster: Team Irene www.nxtgn.org